4.2.1. Операції банків з облігаціями внутрішньої державної позики
Найчастіше операції банків з облігаціями внутрішньої державної позики (ОВДП) відбуваються як купівля банками ОВДП під час їх розміщення з метою одержання прибутку від продажу цих цінних паперів на вторинному ринку чи від їх погашення. При цьому зазначимо, що низька дохідність ОВДП зумовлює те, що банки, інвестуючи в ці цінні папери, скоріше орієнтуються не на дохідність, а на досягнення вищої ліквідності активів, забезпечення збереження своїх вільних грошових ресурсів та мінімізацію ризиків.
Основний нормативний документ у цій сфері – «Положення про порядок проведення операцій, пов'язаних з розміщенням облігацій внутрішніх державних позик», що затверджене постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 р. № 248. Відповідно до цього Положення розміщення облігацій здійснюється, виходячи з поточних потреб фінансування Державного бюджету України.
Розміщення облігацій здійснюється за критерієм дохідності та має такі форми:
- аукціонний продаж облігацій (у цій ситуації подаються конкурентні та неконкурнетні заявки);
- продаж облігацій за фіксованим рівнем дохідності (покупцями подаються неконкурентні заявки).
Облігації розповсюджуються шляхом первинного розміщення та дорозміщення. Шляхом первинного розміщення розповсюджуються нові облігації, які за умовами випуску та обсягом прав, що надаються їх власникам, ще не були в обігу. Шляхом дорозміщення розповсюджуються облігації, які за термінами погашення, розміром купонних сплат, якщо вони є, та обсягом прав, що надаються їх власникам, відповідають умовам випуску облігацій, які вже перебувають в обігу.
Міністерство фінансів України як емітент облігацій здійснює їх розміщення та забезпечує своєчасне погашення облігацій та сплату доходу за ними. Також Міністерство фінансів України розробляє та оприлюднює орієнтовні графіки розміщення облігацій у порядку, визначеному його нормативно-правовими актами.
Учасниками розміщення облігацій є первинні дилери та НБУ. Первинні дилери беруть участь у розміщенні облігацій від свого імені та за свій рахунок і можуть подавати конкурентні та неконкурентні заявки на придбання облігацій. НБУ бере участь у розміщенні облігацій від свого імені за дорученням та за рахунок своїх клієнтів і може подавати виключно неконкурентні заявки на придбання облігацій.
Придбання облігацій депонентами первинних дилерів та іншими особами, які не входять до складу учасників розміщення, здійснюється на вторинному ринку в порядку, визначеному законодавством України.
Право власності на облігації виникає в покупця з часу зарахування облігацій на рахунок у цінних паперах зберігача - учасника розміщення облігацій.
Міністерство фінансів України застосовує до учасників розміщення облігацій, які порушили кінцеві терміни перерахування коштів за облігації, такі заходи впливу:
- усунення від участі в подальших розміщеннях облігацій;
- стягнення пені від простроченої заборгованості за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період її нарахування. Рахунок в Операційному управлінні НБУ, на який учасник розміщення облігацій перераховує пеню, зазначений у кліринговій відомості, що подана йому НБУ.
Функції депозитарія та зберігача державних цінних паперів виконує НБУ згідно з «Положенням про депозитарну діяльність Національного банку України», що затверджене постановою Правління НБУ від 19 березня 2003 р. № 114. При цьому депозитарну діяльність з державними цінними паперами бездокументарної форми існування (облігаціями внутрішніх державних позик України, цільовими облігаціями внутрішніх державних позик України та казначейськими зобов'язаннями України) НБУ здійснює з урахуванням особливостей, встановлених рішенням ДКЦПФР від 15 травня 2007 р. № 956 «Про особливості провадження депозитарної діяльності з державними цінними паперами».
Банки на ринку ОВДП виконують також функції зберігачів на підставі дозволів, що надаються у порядку, визначеному чинним законодавством України, та договорів про депозитарне обслуговування, які укладаються з НБУ як депозитарієм державних цінних паперів.
Крім цього, банки - власники ОВДП можуть використовувати ці цінні папери як предмет застави при одержанні кредитів від інших банків чи від НБУ.
- Тема 9. Правове регулювання операцій банків з цінними паперами
- 1. Правове становище банку як професійного учасника фондового ринку
- 1. Правове становище банку як професійного учасника фондового ринку
- 1.1. Поняття професійної діяльності на фондовому ринку
- 1.2. Банк як професійний учасник фондового ринку
- 1.2.1. Особливості компетенції банків як професійних учасників фондового ринку
- 1.2.2. Види професійної діяльності на фондовому ринку, які може вести банк
- 1.2.3. Особливості ліцензування операцій банків з цінними паперами
- 1.2.4. Специфічні обмеження для банків стосовно прямих інвестицій та операцій з цінними паперами.
- 1.2.5. Особливі вимоги до структурного підрозділу банку, що здійснює окремий вид професійної діяльності на ринку цінних паперів
- 2. Правила ведення банками професійної діяльності з торгівлі цінними паперами
- 2.1. Правове становище торговця цінними паперами
- 2.2. Види операцій з торгівлі цінними паперами.
- 2.4. Ліцензійні умови на провадження банками професійної діяльності з торгівлі цінними паперами
- 3. Особливості правового регулювання депозитарної діяльності банків
- 3.1. Функції банків у Національній депозитарній системі
- 3.2. Форми існування цінних паперів
- 3.3. Здійснення банками депозитарної діяльності зберігача
- 3.3.1. Поняття зберігача
- 3.3.2. Операції зберігачів
- 3.4. Здійснення банками депозитарної діяльності реєстратора
- 3.4.1. Поняття діяльності з ведення реєстру власників іменних цінних паперів та функції реєстратора
- 3.4.2. Система реєстру
- 3.5. Поняття розрахункового банку
- 4. Операції банків з окремими видами цінних паперів
- 4.1. Операції банків з векселями
- 4.1.1. Кредитні операції банків з векселями
- 4.1.2. Торгівля векселями
- 4.1.3. Гарантійні операції
- 4.1.4. Розрахункові операції з векселями
- 4.1.5. Комісійні операції (інкасування векселів, оплата векселів, у яких банк виступає особливим платником (доміциліатом), зберігання векселів)
- 4.1.6. Здійснення банками функцій розрахункових палат
- 4.1.7. Протест векселя
- 4.1.8. Розрахунки банків-резидентів за векселями, вираженими в іноземній валюті
- 4.2. Операції банків з облігаціями
- 4.2.1. Операції банків з облігаціями внутрішньої державної позики
- 4.2.2. Операції банків з облігаціями підприємств
- 4.3. Операції банків з ощадними (депозитними) сертифікатами